Mamă, purcelul îmi papă chiloţeii!
Purceluşule, purceluşule! Hai încoace.
Mamă, înainte să îţi spună ea, îţi spun că a distrus dovezile care s-o incrimineze.
Gillian, fiul tău e un psihopat. A pus ceva în uscătorul de păr.
Frumoasă încercare, dar nu poţi dovedi.
- Nu, dar te pot bate. - Mamă, mamă!
Farren trebuie să îşi ia medicamentele. Mamă.
Haide, purceluşule.
Urăsc familia asta! Vino încoace!
Îţi iei o jucărie acum!
Haideţi copii!
Înapoi, înapoi.
Ce? E la modă.
E o ţinută inadecvată. Ia-ţi nişte blugi.
Şi aruncă guma din gură.
Deci, ce culoare vrei să porţi azi? Roşu, albastru, purpuriu...
Roz, mamă. Roz.
- Farren! - Ce? Ai spus blugi.
Mă refeream la blugi pentru vârsta ta.
Haideţi, copii! Haideţi, să nu întârziem.
Poftim.
Haide, scumpo.
- Nu! - Ieşi afară!
Fără ceartă.
- Dă-mi voie. - Bună.
- Ne mai vedem la cină?
Voi veni.
Ne privesc copiii.
- Ce scârbos. Am să vomit. - E un ratat.
Mie îmi place Bob. E drăguţ.
E un tip plictisitor. Face aceleaşi lucruri în fiecare zi.
- E ca un robot. - Pentru că el chiar e robot.
Un cyborg. Un robot din viitor care distruge omenirea şi începe cu noi.
Au trecut trei luni. Aniversare fericită!
Ce e?
Trebuie să îţi spun despre slujba mea.
Poate că te va şoca.
Dar trebuie să ştii tot, înainte ca această relaţie să continue.
- Nu, Bob. - Ce?
Sunt foarte fericită când sunt cu tine. Nimeni nu m-a făcut să râd cum mă faci tu.
Dacă aş fi singură, aş vedea un viitor pentru noi, dar am multe responsabilităţi.
Ce vrei să spui?
Copiii sunt prioritatea mea şi... cum să mă exprim mai frumos?
- Nu mă plac. - Da.
Îi pot face să mă placă.
Nu poţi să faci copiii să te placă. Nici pe ai mei, nici pe ai altora.
Copiii mei au trecut prin multe
şi nu cred că ar trebui să ne grăbim până nu se acomodează cu tine.
Fericirea ta nu mai contează?
Scuză-mă.
Îmi cer scuze. Trebuie să plec. O urgenţă la serviciu.
- Cineva cunoscut? - E mult mai grav.
Îmi pare foarte rău. Îţi explic mâine tot.
Bine. Ne vedem mâine.
- De ce ţi-a luat atâta să ajungi? - Am venit în 6 minute.
- Te-ai oprit să bei un lapte? - Am înţeles. Îmi... cum îi spune?
- Îmi dai şuturi în fund. - Ajunge.
Poldark împreună cu alţi câţiva ruşi, tocmai au pătruns în rafinărie.
Înseamnă că am avut dreptate.
Spune-mi ceva...
Poate vor să-şi umple rezervoarele cu combustibil gratis şi nici nu-i condamn.
Tipul ăsta e ca un conducător al unui grup de cadavre.
Voi sunteţi cei care aţi fost pe urmele lui Poldark. Ce credeţi că pune la cale?
Dacă ambiţia lui, e să saboteze resursele de petrol ale lumii
de ce i-ar păsa de o rafinărie ca asta.
Am să mă asigur că îţi voi da ocazia să îl întrebi.
- Cum naiba ai să intri acolo? - Folosind elicopterul.
Aşteaptă semnalul meu.
Yuri.
- Ce-i asta? - C4. Când terminăm aici,
vreau să arunci în aer locul ăsta.
Grăbiţi-vă! Nu am toată noaptea la dispoziţie. Nu putem zăbovi.
Ca să vezi...
Mi-ar place să stăm de vorbă, dar trebuie să plec.
Să mergem. Mişcaţi-vă, mişcaţi-vă, mişcaţi-vă.
Haideţi. Am ajuns.
A fost distractiv. A fost o treabă importantă.
Ar trebui să repetăm faza asta cândva.
În regulă, Poldark. Să mergem.
Să-i fi văzut faţa lui Poldark, frate.
Frumoasă treabă, Bob. Incredibil.
Nu-mi place când te văd că pleci acasă.
Eşti cel mai bun agent pe care l-am avut.
Vezi că şi eu sunt aici.
Poate reuşesc să conving Guvernul să vă mai lase încă puţin pe aici.
Nu.
Asta a fost ultima mea misiune.
Mă retrag.
Să nu-mi spui că din cauza lui Gillian.
Vreau o viaţă normală.
Vreau să mă însor.
Amice, nu te însura.
Găseşte o femeie, stai cu ea vreo 5 ani şi apoi dă-i casa ta.
Păstrează ceasul. O amintire însoţită de complimente din partea CIA-ului.
Deci Gillian, mai crede încă în povestea de acoperire?
Da, s-au cam întâlnit.
Eu n-aş renunţa la viaţa asta pentru o femeie.
Suntem spioni, amice. Fiecare băieţel vrea să fie spion.
Aşa e viaţa.
După atâtea ore petrecute într-o încăpere ca asta.
Mâncând hrană rece, în spate, în duba cu camere de supravegheat,
trăgându-se în tine mereu.
Învăţând să faci pipi în sticlă, într-o maşină aflată în mişcare.
- Faci ceea ce trebuie. - Singura problemă e că mă urăsc copiii ei.
Eşti cel mai tare.
Ne va fi dor de tine, amice. Noroc cu copiii ăia.
Am doborât şi dictatori. Cât de greu poate fi cu 3 copii?
Haide, Winkle! Haide!
Haide, Winkle!
Haide, pisicuţo. Haide, fetiţo.
Winkle, haide!
Bună, copii.
Îmi cer scuze că a trebuit să plec aseară.
- E în regulă. Aşa e serviciul tău. - Nu, a fost nepoliticos.
Promit că nu se va mai întâmpla.
Mamă, cum rămâne cu Winkle?
Am încercat toate metodele, scumpo. Va coborî când va fi pregătit.
- Vrei să vezi la ce am lucrat? - Sigur.
Winkle, Winkle. Haide, pisicuţo, nu e aşa greu.
Te rog, te rog, te rog, Winkle.
Poftim.
- Ce părere ai? - Păi...
E în lucru. Îmi pare rău că nu am avut timp să lucrez la el azi.
Pisica s-a urcat pe acoperiş, iar eu am petrecut 2 ore
să strâng lucrurile pe aici. Şi nu pot să nu mă gândesc la aseară.
Deci, e bine?
Înţeleg. Dacă te ia de nevastă un bărbat
vă ia pe toţi.
Nu uita de porcuşor, pisică şi de broasca ţestoasă.
Chiar îţi place?
Mă sperie.
Câteodată, cred că l-am găsit pe ultimul om sincer, din lume.
V-am adus prăjituri.
E adevărat că te vei căsători cu Bob?
- Liniştiţi-vă. - Nu poţi face asta, Gillian.
- Eşti mult mai deşteaptă ca el. - Vrea să spună că e plictisitor. E ciudat.
E un tip foarte cumsecade, care se comportă cu mine foarte frumos.
- Poartă un pandantiv. - E un cyborg.
Nu îl cunoaşteţi ca mine. Îi pasă foarte mult de lume,
despre arta mea. Îi place să vorbească despre istorie, ştiinţă şi despre politică.
Acum ştiu de ce zici că nu e plictisitor.
Voi spuneţi că e plictisitor. Eu spun că îi pasă.
E un om care merge la serviciu în fiecare zi la aceeaşi oră.
Şi vine acasă în fiecare seară. Nu minte sau înşeală
sau să îşi lase familia cu prima ocazie când...
Şi fericirea mea contează.
Urăsc când oamenii au sentimente.
Trebuie să ne ocupăm de Bob.
- Ce se întâmplă aici? - Au atacat maşina în care îl transportau
pe Poldark, la ieşirea din oraş.
Spune-mi că n-a scăpat.
E la fel de dispărut ca o felie de tort de pe farfurie.
Îţi spun eu că asta a fost o înscenare. Ştiau că o să vină.
- Insinuezi că avem o "cârtiţă" în agenţie? - Nu spun nimic, decât că a scăpat.
Bine ai revenit.
Salut.
Nici nu-ţi imaginezi cum e acolo.
Întunericul apăsător şi gândul înfiorător că voi sta acolo 4 ani.
Închisoarea e ca iadul.
- Ai stat acolo doar 4 ore. - Gata cu smiorcăiala.
Am nevoie de noua componenţă a formulei, cât mai curând posibil.
Vom face alt test, în două zile.
Trebuie să-mi schimb hainele.
Ceva ce e la modă acum.
Şi ceva să mănânc. Să nu aibă mult colesterol.
Scumpo. Prăjim dovleac. Vrei să vii şi tu?
Bineînţeles... pentru că sunt o ratată şi nu am o viaţă.
Ţi-am spus că prăjim dovlecel?
Haide, vreau să te alături familiei.
Şi eu vreau puţină intimitate.
- Nu folosi vocea asta la mine. - Am s-o folosesc de câte ori vreau.
- Farren, vreau să vii jos. - Eu nu vreau să mă duc jos. Ieşi afară!
- Farren, asta e casa mea. Ai să mă asculţi - Nu mă cunoşti. Nu mă cunoşti.
Ieşi afară! Am spus să ieşi afară, Gillian! Ieşi afară!
- Vii fi jos în 5 minute. - Urăsc casa asta. Urăsc familia asta!
Ieşi afară!
N-o să mă audă acum. Sunt pe acoperiş.
Simt că e singurul loc unde pot avea puţină intimitate.
Nu vreau ca Gillian să se mărite cu tipul ăsta.
Nu, nu e asta. Ai avut dreptate.
E un ratat. Dar nu asta e problema.
Ce se va întâmpla când se întoarce tata? N-o să mă lase singură aici. Se va întoarce
Şi dacă ea va fi măritată? Ce se va întâmpla atunci?
Nu ştiu.
- Mamă, Ian i-a dat purceluşului dovleac. - Asta nu e bine.
De ce nu e bine?
Salut, cum te descurci cu copiii?
O duc pe Gillian şi pe copii la picnic. Am să-i forţez pe copii să mă placă.
Să-i forţezi? E ca şi cum ai vrea să te scarpini în ureche, cu cotul.
Ia ghici. Poldark a scăpat.
- Nu mai e problema mea. - Da, ştiu.
Am recuperat un fişier. Pare a fi un portal către un website.
Nu l-am putut deschide. M-am gândit că poate ai putea să te uiţi şi tu.
Dacă poţi să îţi dai seama ce e, bine, dacă nu, nicio problemă.
Ia-o ca o favoare pentru tine, trimite-l pe calculatorul meu de acasă.
L-am trimis deja.
După cum îi văd...
Cred că suspectează că am avea o "cârtiţă" în agenţie..
Mă suspectează pe mine?
Nu. Ştii că Sharp crede că tu eşti cel mai tare în treburile astea.
N-am nicio idee ce înseamnă asta.
Ascultă, amice... distrează-te la picnic. Sună-mă după ce verifici ăla. Mersi.
Criptare parolată. Să vedem ce conţine.
- E gata prânzul aşa repede? - Nu, am veşti proaste.
- Tatăl meu e în spital. - E îngrozitor.
A jucat softball şi a alunecat. Acum are o lovitură la cap.
- E îngrozitor. - Trebuie să iau copiii şi să plec
în Denver, să am grijă de tata.
- E minunat. - Ce vrei să spui?
Lasă-mă pe mine cu copiii. Va fi o ocazie să ne cunoaştem mai bine.
Nu, Bob. Tu... şi ei... nu prea ştiu.
Vine mătuşa mea din San Antonio. Se descurcă cu copiii. A fost în armată.
- Gillian, ar putea fi ceea ce ne trebuie. - Crezi că ai reuşi să te descurci cu asta?
Să-i duci la şcoală, să faci teme, vine Halloween-ul, trebuie să alegi costumele,
să termini de decorat casa.
Nicio problemă. Halloween-ul e ziua mea preferată.
Nu trebuie să-ţi faci nicio grijă. Vor fi în siguranţă cu mine.
Nu pentru asta îmi fac griji.
- Cred că nu vorbeşti serios. - Nu avem nicio altă opţiune?
Casa de copii sau orice altceva.
În regulă, copii.
- Îmi va fi dor de voi. - Da, se vede după felul cum ne abandonezi.
Veţi supravieţui. Am să vă cumpăr ceva de la spital.
Pa, te iubim. Ne vedem peste câteva zile. Pa.
Nu-i aşa că e distractiv?
Am să împachetez câteva lucruri şi vom merge la voi acasă, bine?
Aparat de tuns. Stiam eu ca se tunde singur.
Nimic in colectia de DVD-uri.
Filme de actiune, comedii...
Nimic SF...
- Calculatorul lui. Să-l verificăm. - Bună idee. Precis e ceva necurat acolo.
Moda armageddon.
N-am uitat Colton. Am să mă uit la fişierul ăla.
Dar acum am ceva important de făcut.
Ce e Halloween-ul?
Farren, ştii ce e asta?
Se pare că tu eşti expertul, dar lasă-mă să ghicesc. Un dicţionar klingonian?
Ne confruntăm cu un ciudat total diferit. Stockholm GBH. Experţi
în lupta corp la corp. Cea mai mare agenţie de spioni din lume.
- De ce le are Bob? - Cui îi pasă. Mi le pun pe stick.
Ăsta e biletul meu spre Spoolsville.
Asta mi-ai adus să îmbrac?
Ai spus că vrei ceva la modă.
Arăt ca un prinţ din Belarus.
Trimite pe cineva să-mi cumpere ceva mai elegant.
Ce e cu problema asta pe care ai găsit-o?
Am vrut să verific formula şi am dat peste acest site care a fost accesat de cineva.
Dacă găsesc cei din China această formulă, vor omorî pentru ea.
Am găsit providerul de internet, dar e criptat. Îmi trebuie puţin să-i găsesc.
Găseşte-i pe cei care mi-au luat formula. Recupereaz-o.
- Şi după aia? - Omoară-i.
Mulţumesc.
- Ce-i cu tine? - Am să te omor.
- Ce? - Am să te omor.
- Nu mă răni. - Mă răneşte.
Staţi. Ce se întâmplă aici?
- A pus o bombă urât mirositoare în cameră. - Nu e adevărat.
Mi-am pus singur o bombă urât mirositoare în camera doar să ai tu necazuri?
Farren, sunt dezamăgit de tine.
Voi doi trebuia să fiţi în pat.
Dacă îmi voi termina temele, căci Gillian mă va pune să stau până la miezul nopţii.
Întotdeauna se uită la noi ca la nişte adulţi, e o tradiţie.
Nu mai vreau să trec prin asta.
Nora, pregăteşte-te de somn.
Nu vreau să mă duc în pat.
Vin după tine.
Poate face mama ta aşa ceva?
La somn.
Ieşi afară!
Eşti în viaţă? Ăsta e un semn bun.
- Ce fac copiii? - Au avut o zi bună. Ca o prăjitură.
Sigur? E vorba de copiii mei?
Bob, ieri la cină voiai să spui ceva despre slujba ta.
Nu te-am lăsat. Vrei să-mi spui acum?
Poate aştepta până te întorci.
Chiar cred că a fost o idee bună.
Sunt sigur că sunt cuvintele potrivite.
Imediat.
A luat foc!
Totul va fi bine.
Aproape am terminat.
Nu e ziua ta.
Sigur mama ta te-ar lăsa să mergi la şcoală îmbrăcată aşa?
Să aveţi o zi bună.
Şi tu ce faci toată ziua?
Nimic, mă joc.
- E complet. - Da, e complet.
Ţi-am spus, am dat-o ieri jos de pe net.
- Sigur? Pentru că ar fi mişto. - Foarte mişto.
Vreau să văd.
Nu e decât o grămadă de zgomot.
Nu înţeleg.
Eu înţeleg, eşti un mincinos patetic şi un tocilar.
Să-l luăm.
Lăsaţi-mă jos!
- Lăsaţi-mă! - Tu ai vrut-o.
O să vă întâlniţi cu avocatul meu, o să plătiţi, toţi.
Spune-mi mai multe despre Halloween.
E cel mai frumos, primeşti bomboane.
Poţi să spui că eşti altcineva.
Şi nimeni nu ştie cu adevărat cine eşti.
Sună cunoscut.
Nora.
Deci ce vrei să fi? Frankenstein? Zombie?
Iubito, vrei să fi prinţesă?
Bine, prinţesă.
Nu asta, prinţesă.
Prinţesă.
- Roz. - Roz?
- Prinţesă. - E prea mare.
Prea mare? Bine...
Nora? Nora?
Nora?
- Nora? - Scuză-mă.
- Nora, nu mai fugi din nou. - Îmi pare rău, Bob.
Hai să plătim costumul tău.
Da, sunt Ho.
Reţine-l, până ajung acolo!
Pot să spun ceva înainte să începem?
Toate acestea se întâmplă din cauza condiţiilor din sistemul american şcolar.
Eu sunt cel aruncat la gunoi şi nu sunt răspunzător pentru asta.
- Cine eşti tu? - Eu sunt... cu mama...
- Vecinul. - Da, vecinul.
Mă ocup de ei de câteva zile.
Asta nu e prima dată când Ian are probleme.
Se bate cu ceilalţi, minte.
Nu mint.
Ai spus tuturor copiilor că ai invitat-o pe Selena Gomez la petrecerea de primăvară.
Părinţii ei au fost obstacolul.
Apoi ai spus că ţi-ai petrecut Anul Nou la conacul Playboy.
Din cauza hârtiei, m-am simţit ca şi cum aş fi fost acolo.
Îţi spun, minciuna este un joc periculos.
Bob, depinde, de ce...
Nu, ei sunt.
- Cine? - Băieţii care m-au aruncat în gunoi.
- Micuţule, am fost notaţi din cauza ta. - Da, din cauza ta.
O să plăteşti pentru asta...
Domnilor, nu vrem probleme.
Cine este, mama ta?
Ai vrea tu, este bodyguardul meu, l-am angajat, aşa că fii atent.
Asta eşti?
Nu, glumeşte, sunt babysitter.
Şi ce o să faci?
Îţi voi cere politicos să ne laşi să trecem.
Ce umilitor! De ce nu ai făcut ceva?
De ce le-ai spus că sunt bodyguardul tău?
Cred că eram prea stresat.
Bună, ce mai faci?
Sunt Ian, ţi-am spus că ai un corp frumos? Care mă impresionează?
Tu...
Cel puţin nu eşti timid.
Aş fi vrut să vorbesc mai urât cu ea...
Misiune îndeplinită.
Hai la mine.
Eşti aşa de drăguţă.
Farren, nu ştiam că faci gimnastică.
De ce ar fi trebuit să ştii?
Nu şti nimic despre mine.
Te învârti doar în jurul lui Gillian. Şi niciodată nu vorbeşti cu noi.
Femeile au dreptate.
Nu ştiu cine i-a trimis să-mi cumpere hainele, dar îi vreau ucişi.
Ai putea-o face singur.
Sunt cel mai căutat om din America.
Nu pot să merg acolo aşa.
Dă-mi ceva original.
Ceva extrem de american.
Domnule, suntem gata să efectuăm testul.
Magnific.
Şi-a pierdut papucii. Erau probabil derivaţi ai petrolului.
Vom mai lucra la asta.
Ce s-a întâmplat cu bacteria?
Mănâncă tot şi apoi dispare.
La fel ca şi pantofii mei, Jimmy.
Intră.
Ascultă, în legătură cu ziua de azi...
Ai fi putut să faci ceva, eu trebuie să fac faţă acestor tipi.
Atunci infruntă-i.
Doar dacă nu vrei să-ţi petreci restul vieţii cu capul ca găleata de gunoi.
Mulţumesc pentru sfat, Bob. Toate problemele mele s-au rezolvat.
Asta studiaţi la şcoală?
Nu, asta citesc de plăcere.
Eşti deştept.
Încă mai ai de trecut prin multe.
Când au început să se petreacă astea?
Fetele nu sunt impresionate de astrofizicieni.
Aş vrea să construiesc o rachetă care să se înscrie pe orbita lunii.
Dar alţii nu pot... ştii... pot doar să arunce o minge aşa.
Nu vreau să ai probleme.
Facem o înţelegere.
Dacă nu mai minţi de acum încolo, nu-i voi spune mamei tale despre ziua de azi.
Sigur?
A fost aproape mişto.
Pentru un tip care vinde pantaloni?
Copii, e vremea să mergeţi la culcare.
Haide, încă o lingură.
Uite încă una, e în chineză, o ştiu de când eram mic.
Eu sunt, am nevoie de ajutorul tău.
A trebuit să mint ca să-ţi pot aduce astea.
Ce le-ai spus?
Le-am spus că am nevoie de ele, dar la naiba, avem probleme.
- Pentru ce avem nevoie de ele? - Să-i pregătim pe copii pentru şcoală.
Aşa cum spunea şi mama, să cheltuieşti este uşor.
Succes.
Farren grăbeşte, am nevoie la toaletă, lasă-mă să intru.
Deschide uşa Farren, lasă-mă să intru.
E rândul meu.
Farren, te rog ia-ţi o fustă mai lungă.
Asta înseamnă război.
Nora, rămâi cu Bob.
- Unde este? - Probabil încearcă un truc să deschidă uşa.
Mă ajutaţi să le pun la loc?
Ian. Cunoşti regulile, fără suc în cameră.
Ce? De unde şti?
Micul dejun este servit.
Nora, e timpul de somn.
Somn uşor.
- E trecut de nouă, ar trebui să dormi. - Cum m-ai găsit?
Se numeşte bănuială.
De ce îi spui mamei tale Gillian în loc să-i spui mamă?
Pentru că nu e mama mea.
Ce vrei să spui?
Tatăl meu a mai fost căsătorit...
Şi mama mea a murit când eram micuţă.
Gillian este mama mea vitregă.
Şi Ian cu Nora îmi sunt fraţi doar pe jumătate.
Crezi că mă potrivesc cu familia?
Cred că te-a rănit când a plecat.
Se va întoarce după mine.
Ştiu că nu este cel mai bun tată din lume, dar mă iubeşte. Şi nu mă va părăsi.
Oricum... nu ar trebui să stai pe acoperiş, nu este sigur.
Te rog nu-mi spune că nu mai pot veni aici.
Este singurul loc care mă linişteşte.
De fapt, vroiam să mă ofer să-ţi ţin de urât.
Încerci să mă faci să te plac?
Vreau doar să fi în siguranţă.
- Te superi dacă stau cu tine? - E o ţară liberă.
Uită-te la steaua aia.
Veşti bune.
Avem adresa.
Bine, ia nişte oameni şi aduceţi-mi-l înapoi.
Tatiana.
Nimeni nu rămâne în viaţă.
Şefule, îţi plac?
Nu-ţi plac?
Îţi pot oferi nişte sfaturi referitoare la modă?
Femeilor nu le plac hainele strânse. Şi părul mai ciufulit.
Tu cunoşti ceva despre modă?
Nu, dar cunosc femeile.
Gulerul aşa e mişto, am văzut în filme.
În ce film? "Octopucy"? Nu suntem în 1985.
- Am uitat de asta. - Ce-i asta?
"Iggy Pop şi David Bowie în Shanghai"
Ce? E cel mai greu de găsit concert din lume.
Garantez că nici un copil din şcoală nu îl are.
L-ai dat jos de pe net pentru mine?
Nu-ţi fă griji, l-am plătit.
De unde ştiai de el?
A fost uşor, eram acolo...
Bob... eşti prea eficient, am ajuns mai repede cu jumătate de oră.
Cu plăcere.
Să aveţi o zi bună.
- Ce bine arăţi. - Mulţumesc, sunt Ian.
Cum vrei.
Să ai o zi superbă.
Faptul că am vorbit aseară pe acoperiş nu înseamnă că suntem prieteni.
Am înţeles.
Nu e nimeni acasă.
Am găsit computerul dar fişierul a fost stocat pe alt suport.
Nu îl găsesc.
La naiba, cred că am aflat cine locuieşte aici.
Agentul Ho.
- Alo? - Ar trebui să nu mai împuşti lucrurile.
Am spus că va fi rău dacă chinezii sau CIA pun mâna pe el.
Dar el este şi una şi alta.
Găseşte-l.
Dar ţine-l în viaţă, trebuie să ştiu cui i l-a mai arătat.
Toată lumea aici.
Trebuie să-l găsim pe agentul chinez numit Bob Ho...
E foarte inteligent, cel mai bun dintre toţi. Nu va fi uşor să-l găsim.
Imaginaţi-vă că sunteţi chinezi şi încercaţi să nu fiţi văzuţi.
Îl văd urcând pe acoperiş cu o trusă de scule.
Bine, nu este barbar, mai încearcă.
Nu, îl văd, acolo.
Duceţi-vă.
Nu-l ucideţi încă, avem nevoie de informaţii.
Haide drăguţă.
Dă-mi drumul.
Vrei broscuţa mea?
- Vei plăti pentru asta. - Bob!
Încă o dată.
De ce ne-ai luat de la şcoală?
Cui îi pasă? Am plecat.
- Şi de ce eşti în faţă? E ziua mea. - Nu e ziua ta.
- E ziua mea. - Eşti un mincinos.
- Linişte. - Mi-e foame.
Nu par să aibă friptură de pui.
Staţi aici, trebuie să dau un telefon.
- Sunt Fluturele. - Sunt Bob, am nevoie de ajutor.
Sunt la universitate, sunt şeful clasei.
Nu-mi place să mă laud, ştii.
- Bob, el e Larry - Mă bucur să vă cunosc.
Să luăm nişte mâncare.
- Studiază la universitate. - E poet, nu-i aşa că e mişto?
E minunat, e mare...
Să mergem.
Ce jenant.
Multor oameni nu le place de mine când mă văd prima dată, dar Larry...
Am două cuvinte pentru tine, Larry.
Treisprezece.
- Trebuie să mă duc... - Bine, Nora, haide.
Voi doi rămâneţi la masă.
Eu nu pot intra acolo.
Pune-mă jos.
Ai grijă.
Leul a sărit şi l-am omorât cu mâinile goale. Am salvat viaţa colonelului.
Eşti curajos.
Ce spui de asta? L-a salvat şi pe colonel şi pe ceilalţi, nu-i super?
- Mai spune ceva? - Eram prin jur.
- Nora, cioc, cioc? - Cine-i acolo?
Aristu.
Aristu cine?
Aristu este numele dragostei.
Larry mi-a spus totul despre universitate. Sună bine.
Poate o să ţi-o prezint într-o zi.
Bună încercare.
Nu depinde de tine, nu eşti tatăl meu.
Nu, dar îi pot spune mamei tale că ţi-ai ieşit din minţi.
E doar un tur, nu e vorba de o întâlnire sau aşa ceva.
Nu-i aşa?
Era doar o ofertă prietenească.
Şi chiar dacă era o întâlnire, nu m-ai putea opri.
Ce studiezi Larry?
- Literatură engleză. - Îmi dai sosul de soia?
Sunt la clasa de literatură clasică.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Vorbeşti rusă, Larry?
Ce se întâmplă?
Asta te va durea.
Ai dreptate cu asta.
Fugi.
Poate o să faci o poezie despre asta.
Adio, Larry.
Bine, era prea bătrân pentru mine.
Nu mai vreau să fiu prinţesă, vreau să fiu cyborg.
Cum de ne-au găsit aşa de repede, nu înţeleg.
Bob, ce se întâmplă?
Linişte, încerc să mă gândesc.
Bine.
Sunt în spion internaţional, de la serviciul chinez de informaţii.
Cineva încearcă să mă ucidă. Larry era un asasin rus, bine?
Bine, nu ne spune.
Super.
De ce vine singur?
Staţi aici.
- Unde sunt copiii? - Înăuntru.
Nimic nu contează mai mult decât siguranţa copiilor.
Sigur, securitatea lor va fi făcută aşa cum ai cerut.
Ai adus dosarul?
- Ce dosar? - Fişierul pe care l-au pus pe computer.
Nu am dat jos nimic, nici măcar nu l-am deschis.
Fii cinstit, Bob. Fişierul este secret, îmi trebuie toate copiile.
De ce crezi că l-am dat jos?
Numai dacă cineva ţi-a spus asta, cineva care îl vrea înapoi.
Nu îngreuna situaţia asta mai mult, Bob, dă-mi fişierul.
Eşti ofiţer de carieră, de ce faci asta?
Vreau acelaşi lucru ca toată lumea, vreau dragoste.
Doar că eu iubesc banii şi punct. Deci Bob, unde e fişierul?
Bună treabă.
Pot să-ţi spun că eşti cel mai super tip cu care s-a întâlnit mama vreodată.
Acum cel puţin am aflat cum ne-a găsit Larry aşa de repede.
Cum?
Ceasul, mi-au spus să păstrez ceasul, probabil are un sistem de urmărire.
Chiar eşti un spion.
Gillian chiar se va speria.
Ce faci?
Este fier în aceste roci, vor ascunde semnalul.
Dacă spun cuiva de la şcoală despre asta, voi avea atenţie pentru un an.
Partenere, ai citit?
De ce întrebi?
Vreau fişierul pe care ţi l-am trimis, pe care te-am rugat să-l deschizi.
Bob, mai eşti acolo?
Colton, nu m-am gândit că vei vinde vreodată produsul.
Asta e o nebunie, omule. Ceva nu merge. Trebuie să ne întâlnim.
-Bună încercare. -Bob?
Vom fi în siguranţă aici. Promit.
Ăsta este planul tău? Să ne ascundem într-un hotel?
Pentru că asta seamănă a laşitate.
E fantastic... putem folosi serviciul de cameră?
Eşti nebun, merg acasă.
Nu.
Cel mai sigur loc e aici cu mine.
E sigur aici cu tine? Toată lumea încearcă să te omoare.
Ştiu. Şi asta nu e grozav?
Bob, dacă vrei să te căsătoreşti cu mama, o să împart eu invitaţiile.
Te iubesc, Bob.
Fii realist, Bob.
- Alo. -Bună, Gillian.
Bună scumpo.
Bunicul doar ce a adormit şi am zis să vă sun.
Trebuie să-ţi spun ceva...
Ştiu că asta o să te rănească, dar trebuie să-ţi spun.
- Eşti bine? -Sunt bine.
-E vorba de Bob. -Ce-i cu el?
Nu e cine crezi tu că este.
E spion, spion chinez. Iar teroriştii încearcă să-l omoare...
Iar acum CIA e după el...
Farren. Ştiu că nu-l placi pe Bob. Nu mă aştepltam la asta de la tine.
Ce?
Nu, e adevărat. O să ne ucidă pe toţi. Nu-ţi pasă?
Farren, am încheiat discuţia. Dă-l pe Bob la telefon.
- Bună, Gillian. -Bob, îmi pare rău. Nu ştiu ce-i cu ea.
- E adevărat. - Ce?!
Tot ce-a spus e adevărat.
Acest lucru nu este amuzant.
Copiii sunt în siguranţă. Îţi promit, ţi-i dau când te întorci.
Poţi să-mi spui adevărul? Sau am lăsat copiii, cu un nebun?
Apropo, ar trebui să vii să-i iei.
Aşadar, mai ai şi alte lucruri grozave în afară de ceas?
Nu-l atinge.
E foarte ascuţit.
Grozav. Ce altceva?
Grozav!
Scuze, domnule.
La aeroport, urgent.
Bob? Eşti treaz?
Glumeşti? Întotdeauna sforăie aşa?
- Nu l-ai auzit de vis-a-vis? -Credeam că era un porc.
S-a terminat între tine şi Gillian, nu-i aşa?
Da, Farren, s-a terminat.
Ai câştigat.
De ce nu mă simt ca şi cum aş fi făcut-o? Dacă ai iubi-o, n-ai renunţa aşa uşor.
Pentru că o iubesc pe ea şi pe voi trei... Va trebui să plec.
Mai importantă e siguranţa voastră.
Am crezut că aş putea lăsa trecutul în urmă. Dar nu pot.
Trebuie să fii fericit, că nu vei deveni membru al acestei familii.
Nu ai nicio idee cum e să stai într-un loc căruia nu-i aparţii.
Nu fi atât de sigură... am fost orfan.
Am fost crescut într-o familie străină.
Nu mi-am cunoscut niciodată părinţii.
Dar am avut o familie.
Am avut zeci de fraţi şi surori acolo.
Şi am avut nicio relaţie de rudenie cu vreunul din ei.
Dar i-am iubit pe toţi.
Familia nu e cea de sânge.
E cea pe care o iubeşti... şi te iubeste.
Gillian. Îmi pare rău de tot.
Spune-mi adevărul. Chiar eşti spion?
Da, sunt.
Am vrut să-ţi spun la cină. Dar m-ai oprit.
Nu-mi pasă.
Mi-ai pus copiii în primejdie.
Pleacă!
Bob?
Când ne vom vedea din nou?
Niciodată.
Te rog nu pleca. Cine o să-mi mai cânte cântece chinezeşti.
Veţi fi în siguranţă. Promit.
Stai departe de copiii mei.
Dragă mamă, îmi pare rău dar nu pot rămâne aici.
Destinul meu e să fiu spion, ca Bob.
Merg cu el. Toate cele bune. Fiul tău, Ian.
Urmăreşte semnalul, chem întăriri. L-am prins.
Să-i dăm drumul.
Bob? Bob?
-Ian! - Ţi-am găsit ceasul.
Ce cauţi aici?
Să mergem!
Ce vrei să spui? Doar ce am ajuns?
Bob. Ce coincidenţă?
Legaţi-i!
Ian, ce faci aici?
Vin cu tine. Vreau să fiu şi eu spion.
Ăsta este tipul rău? Credeam că e mai bine îmbrăcat.
Cum m-ai găsit?
Am găsit dispozitivul de urmarire. Ţi l-am pus în buzunar când ai plecat.
- Sunt impresionat. -Mulţumesc.
Ne putem întoarce la afaceri?
Nu ţi s-a spus că m-am pensionat?
Pensionarii nu descarcă secrete?
Nu am descărcat niciodată nimic.
Minte.
Pe cine o să crezi? Pe mine sau pe trădător?
Cineva este un băiat foarte rău.
A pus camere şi microfoane peste tot.
Un plan bun ca să ne aducă împreună!
Cum vă puteţi întoarce împotriva ţării voastre?
Simplu. Voi fi miliardar.
Fişierul pe care nu l-ai descărcat, e o formulă de cultivare a bacteriilor hibride
concret, va distruge petrolul.
Îţi poţi imagina? Peste noapte, toate proviziile mondiale de petrol vor dispare.
Toate cu excepţia celor ruseşti. Şi vor fi nepreţuite, nu-i aşa tovarăşe?
- Cum l-ai convins să facă acest lucru? - Colt? El nu are nicio idee.
N-a înţeles că suntem în lumea reală, trebuie să fii cu capul pe umeri în asta.
Lasă băiatul să plece... n-are nimic de-a face cu asta.
Domnul, Chat-chat, el a făcut întregul plan.
Nu-l putem lăsa să plece.
Ne va turna.
Ai încredere, nimeni n-o să-l creadă.
Are dreptate.
Şefu, uite pe cine am găsit furişându-se.
Farren?
-Bună tuturor. - Te rog, ia loc.
Asta nu se poate întâmpla.
Polntark, lasă copiii să plece. Şi voi găsi acest fişier GBH.
GBH? Ca şi Stocholm GBH?
De unde ştii asta?
În niciun caz?
Ai făcut toate astea, pentru că a coborât NHE pe computer.
Ce-a făcut?
Tu l-ai coborât?
Ei bine, nu ştiţi cum să respectaţi viaţa privată a altora.
Ai intrat pe computerul meu. E personal.
Am vrut doar să fiu super.
Nu era nevoie. Esti super.
- Eşti cel mai tare puşti din câţi cunosc. -Serios?
Mulţumesc.
Hei, aici. Omul cu arma.
Stai puţin, eu sunt singurul puşti pe care îl cunoşti.
Unde-i fişierul?
E în iPod-ul meu de acasă.
Vezi. Ai vrut să fii spion. Să nu spui niciodată adevărul ticăloşilor.
Scuze, sunt nou în privinţa asta.
Mergi acasă la copil şi găseşte iPod-ul.
Dacă familia este acasă?
Aşa se întâmplă când te faci blondă. Îi ucizi.
Nu!
Plecaţi, aduceţi-mi acel iPod. Haideţi, plecaţi.
Acum, pentru tine...
Pleacă.
Fantastic!
Farren, să mergem.
Trebuie să mergem acasă imediat.
- Alo? -Gillian, ascultă-mă...
La revedere, Bob.
Gillian, stai, nu închide.
Ţineţi-vă, trebuie să ajung acasă înaintea lor.
Există cineva din agenţie în care să ai încredere? Cineva pe care să-l poţi suna?
Da, dar au camera mea, nu pot dovedi nimic.
Exceptând asta... am inregistrat întreaga conversaţie pe telefon.
Foarte bine.
Colt.. ascultă... o să-ţi pun să asculţi ceva.
Fişierul pe care nu l-ai descărcat, e o formulă
de cultivare a bacteriilor hibride care consumă petrolul.
-Ce-i asta? -E Halloween.
Ce faceţi. Credeam că sunteţi sus.
-Toată lumea în casă. -Bob, trebuie să vorbim.
Mamă, nu este o glumă. Fă ce spune el.
- Caută iPod-ul. -iPod-ul lui? Aştept o explicaţie.
-Vin. -Cine?
- Ruşii. -Ruşii?
I-am văzut afară, vin.
- Ruşi? - Da Gillian, ne caută.
E prea târziu. Toată lumea sus. M-aţi înţeles?
Rămâneţi acolo.
Unde sunt lucrurile mele?
Aici. Luaţi astea.
Ce sunt? Pentru protecţie.
Ce faci cu bricheta? Nu vreau să te joci cu focul.
Bine, doar de data asta. Să mergem.
Ne daţi sau nu ne daţi?
Închide-o.
- Tu ce ar trebui să fii? -Un Cyborg din viitor.
O să te arunc înapoi.
Mamă, omul ăla poate zbura!
Nu-mi vine să cred că faci asta familiei mele.
Să-mi pui copiii în primejdie?
Nu am vrut. Îţi iubesc copiii.
Şi eu am vrut să mă mărit cu tine, dar nunta va fi un bombardament.
Bine. Gata cu joaca.
Am crezut că am găsit în sfârşit un om normal...
Putem vorbi mai târziu despre asta?
Ce prostie!
Dă-mi iPod-ul, copile.
- Haide, să murdărim casa asta. - Da.
Salut băieţi.
Trebuie să plec.
-Ar trebui să luăm bomboanele copiilor. -Da, să speriem copiii.
- Asta va fi distractiv. - Hei, Larry...cioc, cioc.
Haideţi copii, în cameră. Încuiaţi uşa.
În numele legii te arestez...
Pensionarea ta a fost scurtă, Bob.
Mă poţi ucide, dar dă drumul familiei.
Nu pot, e prea mult. Dar o să pleci primul, ca să nu vezi.
Dle?
Să nu crezi că asta schimbă ceva.
- Nu mişcă nimeni! - E în regulă.
Ei sunt băieţii buni.
Puţi!
Haide, să mergem.
Scoate-mi astea!
Oh, îmi pare rău, ce este? Te strâng cătuşele?
Nu ştiu cum e cu treaba asta.
- Sunteţi cu toţii bine? - Da.
Ian, el este un tip de treabă.
Ce ai aici, fiule? Bună treabă cu înregistrarea conversaţiei.
Tânărul ăsta va ajunge spion cândva.
Vreau o cameră şi haine curate.
-Îmi pare rău că te-am suspectat. -Nu-ţi face griji, prietene.
Mulţumesc.
Îmi pare rău că v-am făcut să treceţi prin toate astea.
La revedere, Gillian.
La revedere, copii.
Bob!
O să-mi lipseşti.
Şi tu o să-mi lipseşti.
Aşteaptă...
Ştiu că a fost mincinos, dar a făcut-o pentru a ne proteja.
Tot timpul, tot ce a dorit a fost să ne protejeze, mamă.
Mamă?
Niciodată nu vei mai găsi pe cineva că Bob. Niciodată.
Tot ce pot să spun este că sunt de acord cu Faren.
Cred că vrei să spui şi tu ceva?
Vreau ca Bob să fie tatăl meu.
- Gillian, vrei să-l iei pe Bob de soţ? - Da.
Şi tu Bob, eşti de acord ca Gillian să fie soţia ta?
Gillian?
Trebuie să-ţi mai spun un lucru.
Numele meu real nu e Bob.
Nu contează.
Da.
Vă declar soţ şi soţie.
Poţi săruta mireasa.